Sećaš li se kada su došli?
Sećaš li se dana, 9-og aprila?
Mislim da se sećaš. Svi se sećamo.
Iznenada bili su svuda.
Gestapo, Vehrmaht, Abver, SS...
...svi nemački korpusi.
Nemački nacisti.
Danski nacisti.
Izašli su iz mraka.
Čekali su na dan.
Jesi li izašao da gledaš?
Šta misliš?
PLAMEN I LIMUN
DIRHEVEN SEVER KOPENHAGENA - MAJ 1944.
Akt opredeljenja.
Izvršiti vaš plan.
Ako ostaneš hladan, niko neće posumnjati u ništa.
Ljudi će samo gledati u mrtve.
Ništa više.
Neće videti da odlaziš.
Neće te se setiti...
...uopšte.
Znam da radim pravu stvar.
Ovo je jedina opcija.
Shvataš?
Da... Da... Sranje...
PORUČNIK PETERSEN OSTERGAD
Da? - Cveće iz Dagmerhus štaba. Treba da predam lično.
Ostergard Petersen? - Tako je.
Treba li da potpišem?
Ne.
Često me pitaš: Zašto?
Zašto to radimo?
Zašto?
Ne provociraj ih. - Da.
Jedan dobar razlog...
...Šalburg korpus.
Dobro jutro. Dokumenta.
Ne, ne mislim baš... Jesi li video neka dokumenta?
Danac u nemačkoj uniformi. Izdajnik.
Neki su iskusni vojnici sa istočnog fronta.
Brutalna kopilad.
Nemoguće im je prići.
Uvek su u grupi.
Oni su... štetočine.
Odlazi!
Ljudi hitne pomoći nam pomažu.
I policija pomaže.
Hrabri, pomažu.
/NOVINAR GAUST/
Nagradu su povećali.
10.000. - Za obojicu? - Samo za tebe.
Šta znaju? - Da imaš crvenu kosu. Ofarbaj kosu, Bent.
Ili stavi šešir. - Šešir? - Da, ili kapu, ako ti se više sviđa.
On je.
Još jedan razlog...
...Naci-urednik koji širi njihovu propagandu preko novina.
Novinar Gaust?
Svako ima svoje razloge.
9- og aprila Joergen je posmatrao Nemce dok su marširali u grad.
Beskrajni redovi vojnika, okrenuli su mu stomak.
Povraćao je.
Osećaj koji istrajava...
...sve do tog dana prošlog leta, kada je ušao u radio prodavnicu.
U zadnjoj prostoriji, gde su ilegalno štampali letke...
...Jorgen je najzad sreo Ijude sličnog mišIjenja.
A oni su već dugo bili u podzemlju.
Sada su Joergen i šačica drugih, sve što je ostalo.
Ostali su pobegli, samleveni od batina u zatvoru ili mrtvi, ili...
...obešeni i desetkovani. Ali Jorgen... Jorgen je opstao.
Engleski piloti krijumčari, donosili su eksploziv saboterima...
...njegove pilule, da ostane budan, nabavljali oružje, sve.
A on ide uz mene.
U koje vreme? - 11:25, pucanj kroz glavu.
Aksel Vinter, policijski dosadnjaković.
Ima pristup svim poverljivim kanalima u policijskom glavnom štabu.
Povezan sa Englezima i od njih direktno dobija naređenja.
Prošle jeseni, pomogao je da Jevreji pobegnu iz zemlje.
Bez njega ne bi uspeli.
Naš lanac komande je sasvim jasan. Nisam odobrio današnje ubistvo Gausta.
Procenili smo da je bezbedno. - A mi smo bili u komšiluku.
Je I'? Stvarno?
Potpis za veliki pogodak u Štokholmu.
Neke stvari su na putu. - Kakve stvari? Ovne koje zahtevaju diskreciju...
...i krajnju disciplinu.
Svideće ti se... - "U zimu... "
...Veliko je. - "... uvek je veliko. "
Za domovinu. - Za domovinu.
Ko bi drugi slavio tri ubistva u mestu prepunom Nemaca?
To zahteva šifru.
Tu ih nema mnogo nas, i teško je reći ko šta radi.
Ponekad na kratko se skupimo, ali često radimo sami.
To je Bob, veteran Zimskog Rata u Finskoj.
Učitelj po imenu Brain, mozak za dobijanje informacija.
Veliki Medved, stručnjak za dame. Uvek spreman za zabavu.
I Mali Medved, sjajan sa oružijem.
Glasine kruže, da ako puca na muškarca, takođe pogodi i ženu.
Trgovac vinom prodaje informacije obema stranama: i nama i Nemcima.
Banana, bivši bokser, koji učestvuje u svakoj operaciji gde može.
Karl, stidljiv, ali jak kada je potrebno.
Hajnrih i Tedi, studenti, najmlađi.
Slim, toliko priča da nikada ne prestaje. I uvek o hrani.
Cap, bivša med. sestra u Belgiji. Ima svoju grupu u Kastrupu.
Banana misli da mu je posao da je štiti.
I Jorgen, moj prijatelj.
Već smo prošli kroz to. Drži se dalje od njega.
Karl Hanc Hofman... komandant Gestapoa.
On nas lovi.
Hofman je stigao. Hoće da te vidi.
Vinter...
Bez greške... najveći je masovni ubica u Danskoj.
Ali on to već zna.
Mogu li ponuditi piće?
Oprostite. Sven Kristensen, detektiv policije.
A vaše ime? - Keti, Keti Selmer. - Keti Selmer.
U zdravlje, Sven Kristensene. - U zdravlje.
Vrlo dobro.
Udati ste?
Da.
Nisam vas viđao ranije. - Ne dolazim često ovde. Putujem.
Čime se bavite? - Dizajn odeće, i fotografija.
Upravo sam slikala za "Žene Vremena".
Ko ste vi? - Hvala na vinu. - Ko ste?
Postavio sam pitanje.
Pitate mnogo. Doviđenja, Bent.
"Doviđenja, Bent. "
Možda je neko od momaka pričao mnogo.
Ne bi izgovorili moje ime!
Eno je!
Bent, ovo je Kraut hotel... Pun ih je.
Ući ću. - U redu.
Ako se ne vratiš za pola sata, krećem za tobom. - Da.
Policija. Keti Selmer?
NORDLAND HOTEL VESTERBRIDŽ - KOPENHAGEN
Šta želite?
Mogu li da uđem?
Koga sve poznajete?
Modni sam dizajner i fotograf.
Pogledajte... - Zašto ste me nazvali, Bent? - To vam je ime?
Šta u stvari radiš?
Ne mogu da kažem. - Morećeš.
Ja sam kurir. Stockholm, Kopenhagen... raznosim pisma.
Znam trgovca vinom. - Trgovca vinom? On srećom, trguje informacijama.
On je čovek između. Ti ne radiš, da budeš između.
Ja znam i Wintera. - Šta radiš za Vintera?
Znaš da ne mogu da ti kažem.
Da li si došao zbog toga. - Zar nisam?
Ne spavam sa udatim ženama. - Moj muž je homoseksualac.
Brak je samo pokriće. On je Šveđanin, pa mogu da putujem tamo.
Privlačim li te?
Da.
Zašto?
Zato što ste lepi.
Koliko imaš godina?
23. Zašto?
Mlad si. Stvar godina.
Idi sada.
Keti Selmer, je li vam pravo ime? - Da, naravno. Zašto da ne?
Idi sada.
Ovo je moja gazdarica, Lis...
...i njen muž Helmer.
Tu ja živim...
...u njihovom suturenu.
Dobro je mesto...
...za čekanje. To je tako.
Većinu vremena provedem čekajući.
Ovo je Horst Ernst Gilbert, pukovnik i urednik Skandinavskog telegrama...
...gde širi nemačku propagandu.
Politička izbeglica. U stvarnosti špijun na visokom položaju u Abveru.
Blizak saradnik mi je Herman Seibold, SS-Oberšurumfirer...
...glavni za agente u Skandinaviji. I konačno, Gđa Elizabeta Lorentsen...
...autor. Visoko mesto u Abveru, i Gilbertova sekretarica.
Želite li kolače?
A ovo je prava kafa.
Jesu li Nemci? - Nemački špijuni. - Da, da, ali su Nemci, zapravo.
Zar nije Oslobodilačko Veće zabranilo likvidaciju Nemaca?
To je više kao preporuka. Ne možemo je se uvek pridržavati.
Naređenje je iz Engleske. London želi da iskoreni Abver u Skandinaviji.
Da nisam nešto propustio?
Zar nam nije posao da eliminišemo Danske informatore i Naciste?
Da, ali pripadaš specijalnim snagama, i radićeš kao ti se naredi!
Odlično.
A kako je sa tobom, Bent? - Perfektno...
...ali ne ubijam žene. - Je li? - Ne.
Onda ti uradi, Limun.
Ili i ti imaš problem sa ženama?
Ne, nemam.
Dakle, ubijamo visoko rangirane nemačke oficire? - Da.
Onda se postaramo za Hofmana. To će da paralizuje Gestapo, i ovde.
Nema naređenja da se ubije šef Gestapoa ovde! - Pa izdaj ga ti. - Ne, ne mogu i neću!
Drži se dalje od Hofmana, obojica!
Bent, ne hvataj se na razgovor sa Gilbertom.
On osoba sa jakom ličnošću, i sjajan je... spiritualni potencijal.
Kucaj na vrata i ubi ga. - Da. - Razumeo si? - Da.
Zdravo, Nielsen. - Zdravo.
Juče sam upoznao ženu, Keti Selmer. - Pa? - Znaš li je? - Moguće.
Drži se dalje od nje.
Čekaš mene? - Da. - Šta hoćeš?
Želim da znam odakle znaš moje ime. - Priča se unaokolo. - Da...
...ali je pitanje: Ko?
Ne brini, na istoj smo strani. - Da li smo?
Je li Vinter?
Ne pitaj me o tome, i ni za šta drugo.
I ne dolazi više ovde. To je zadnje što mi treba.
Laku noć.
Bio sam da ubijem tu ženu, koja pravila da je Finkinja.
Popeo sam se uz stepenice...
...kucao na vrata, ona je otvorila, i trebalo je da povučem oroz.
Ali nekako, uspela je da mi kaže da nije informator.
Samo je cinkarila njega, jer ju je odbacio.
Obećao je da je oženi, ali je već bio u braku.
Bila je samo usamljena, povređena žena.
Stajala je tamo i piljila u mene...
...i nisam povukao oroz.
Plakala je, plakala, plakala...
...i nisam mogao.
Upišao sam pantalone i pobegao.
Sledeće nedelje cinkarila je još dvojicu.
Kunem se više se neće desiti.
Zašto nisi mogao?
Zaboravio sam da ne ubijamo Ijude, nego Naciste.
Ovaj je tvoj, Jorgen.
Idemo.
Ako se ne vratiš za 5 minuta, ja ulazim.
Spreman si?
HORST ERNEST GILBERT
Nisam mogao.
Ja, imam samo nju na duši.
Nikada pre nisam ubio, Bent. Žao mi je.
Ko si ti? - Ovo je od policijskog namesnika Vintera. Pravni dokumenti.
Da vidim isprave? - Naravno.
Da. Moram biti oprezna ovih dana. Moj muž se odmara.
Da li želite čaj?
"Hvala, Buđoni. "
To je knjiga o čuvenom ruskom generalu. A vi ste, gdin...
Kristensen, Svend Kristensen.
Posle 2. Svetskog Rata mnogi oficiri pristupaju Crvenoj Armiji.
Nemačka Armija je bila uništena.
Ruski oficiri, koji sada ratuju protiv Nemačke, trenirani su kod nas.
Ali, vi to već znate.
Šalje li vas moj prijatelj Vinter? - Da. Želeo je da donesem dokumenta.
Hvala. Da li postoji neki problem?
Dobro govorite Nemački, Kristensen. - Hvala vam.
Živeo sam u Nemačkoj ranije. Otac me je poslao tamo.
Vi ste u pokretu otpora.
Pa, ovde ste u korist Vintera. Logično je.
Ni ja nemam baš simpatije za Hitlera ni nacional-socijalizami.
Zakleli ste se na odanost fireru. - To je već, moj problem.
Vi ste partizan. To je interesantno.
Vojnik bez fronta.
Da li ste dobar vojnik? Da li ste spremni da platite cenu toga?
Koja je cena? - Šta mislite? Pa, život.
Vidite, postoje samo tri razloga.
Prvi: činovi u karijeri, što uopšteno, ne prizvodi dobre vojnike.
Strah od smrti...
...i pomisao na budućnost. Drugo: ideologija, Ijubav prema domovini. To je interesantno...
Takvi nemaju snage, i veoma se lako slamaju, i oni su na površini.
Mladost, poseduje oba, plus arogantnu prirodu.
Osim ako im je vojska strast. Tada je fanatik kompletan. Oni su dobri vojnici.
A treći je, šta? - Mržnja. Mržnja podiže i uništava.
Mržnja zavede toliko, da više ne veruješ ni u sopstveni cilj.
Osim ako mržnja nije uzrokovana neurozom. - Kako to mislite?
Neurotična osoba je intelegentna, ali ipak poseduje sumnje.
Ako je obmanuta, bes isparava. Ali, sumnja ostaje.
Rat nema ništa sa neurozom.
Nežne voljene očeve rat ne proizvodi.
Tvoj slučaj Kristensen je dobar. Sada, moraš da postaneš dobar vojnik.
Već idete?
Očekivao sam to. I pravite veliku grešku.
Oče naš, koji je na nebesima..
...da se slavi ime tvoje...
Nije u redu. - Šta se desilo? - Vozi!
HERMAN SEIBOLD
Dosta je!
Polako sada! Diši!
Bent... Bent, bićeš prevezen u privatnu bolnicu.
Kada dobiješ naređenje, moraš da slušaš naređenja! Razumeo si!
Ne možeš da biraš! - Da. Ali, Seibold je problematičan. - Obazriv je, možda i previše.
Gđa Lorentzen je umrla, Seibold je ranjen. - Jedan od troje nije dovoljno!
Onda ti to uradi sledeći put.
Sačekaj me napolju.
Bio sam kristalno jasan u vezi Gilberta.
On nije nacista, on nam se divi. - Veruješ u to? Rekao je ono što treba.
Gilbert je ekstremno intelegentan. Znao je da ne bi mogao.
Manipulisao je tobom i smejao se ceo dan. Pridružio se Hofmanu pa su se smejali zajedno.
To mi se više neće desiti... Žao mi je. Žao mi je...
Samo se postaraj da shavtiš.
Srećem se sa Hofmanom za pola sata. Bent je ostavio dokumenta kod Gilberta.
Hofman će tražiti objašnjenje.
Joergen... tebe traži.
Gde je Ana? - Tamo je, napolju.
Tražili smo te. Brinuli smo.
Ovo je za tebe. Knjiga koju je želeo da imaš.
Ali, trebalo je u ponedeljak. - Trebalo je.
Proslavićemo? Da proslavimo, kao i obično?
Ne možemo da sebi dozvoliti slavlje. Kući ne donosiš ništa...
...a moj otac neće više da pomaže.
Sačekaj.
Pozajmi mi novac! Bar malo! - Ma briši.
Treba mi za ćerkin rođendan.
Otac joj je baš pun vrlina. Naci bakalin. - Ja nisam kriminalac.
Bilo bi bolje da se držiš dalje od njega.
Idi igraj se sa svojom novom igračkom.
Žao mi je.
Je li naučila da zviždi?
Da, i mnogo toga.
Ne znam još koliko će da traje. Svestan si da..?
Bodil, voleo bih da... - Ne idi u Švedsku! - Treba... - Bio si prisiljen. - Bezbednije je.
Ovde smo sigurni. - Kada odem, ne mogu da vas posećujem ovde.
Volim te.
Ovo je rezultat rata.
Ovo nije vezano za rat, nego zato što nisi kući.
I tvoja stolica te čeka. To nema veze sa ratom.
Ne moraš sve da odbaciš zbog toga.
Ti nisi takav čovek.
STOKHOLM - 3 NEDELJE KASNIJE
Da li će doći? - Pretpostavljam. - Tvoji su Ijudi, trebao bi da znaš.
Ali ih ne znam.
Konačno tu su.
Speks, iz Danske, vojna obaveštajna. Plamen, Limun. - Dobrodošli u Stokholm.
Dobrodošli. - Hvala.
Pre 3 dana, naš napad na Gestapo oficire, izazvao je napad na tranvaj sa 29 putnika.
Posledice možete da zamislite. - Ili da pogledate te fotografije.
Gestapo preti da ako se ponovi... - Čist teror? - Da, teror, koji se može izbeći...
...ako se smanje napadi na Nemce. - Ne znam na sta misliš. - Dobro...
Možda veruješ da su ti, posle Hofmana ruke čiste, ali mi znamo šta ste uradili.
Gilbert, gđa Lorentzenin, Seiboldin i ostale egzekucije... - Još uvek te ne shavatam.
Delujem u potpunosti na direktno naređenje.
Na direktno naređenje? - Nisam odgovoran nikome više. - Kome to? Je I' me to zajebavate?
O čemu mi pričamo?
Ovo je naređenje: Više neće biti osveta. Sva ubistva i sabotaže prestaju odmah.
Isto je naređeno i komunističkim grupama.
Potrebno nam je 50.000 boraca za borbu protiv Nemaca, kada saveznici napadnu zapadnu obalu.
To je važna stvar. Potreban nam je mir da bi stvorili tajnu grupu.
A ja moram da slušam o 29 žrtava. Vaša poruka je ista:
Osveta.
Za vreme koje ste proveli u vojsci g. Faurčou... Ostavite nas!
...trebali ste da naučite o konsekvencama takvog ponašanja.
Da li je to pretnja? - Uzmite kako vam se sviđa.
Pripremamo veliku operaciju i ne želimo ni mi, ni Engleska da upadnemo u zamku zbog toga.
Naš cilj je: pobediti i doneti mir.
Ja samo poštujem vojna naređenja. - Naravno, naravno, kao u ubistvu Gilberta?
Dobar primer. - Lično ću kontaktirati London i naći nekog ko će te zameniti.
U međuvremenu, slušaćete moja naređenja. Je I' jasno?
Za domovinu. - Za domovinu. - Za domovinu.
Da? - Vinter je.
Speks ne razume, da ne može da radi sa celim Stokholmom kako hoće.
Jesu li ono njegovi?
Da. - Speksovi Ijudi? - Speks je moron. To su Šveđani. Diverzanti, i zabrinuti su.
Zbog čega? - Da, brinu da bi u Švetskoj morali ubiti nekog. Ne žele probleme.
Ovde si jako poznat.
Hvala ti. - Gilbertova slava se teško dostiže.
Gestapo ga čuva. Po dva stražara 24 sata na dan.
Biću spreman za dve nedelje, uradiću onako kako vi odlučite.
London želi odmah. - Odmah?
Gilbertov način rada je specifičan, i on postaje ozbiljna pretnja.
Može li Karhut? - Suviše je bučan. Treba nam preciznost, pravovremenost, stabilnost.
Možda bih mogao kolima. Ako mu priđem dovoljno blizu.
Ne. Suviše opasno. - Ja mogu. Prićiću mu... - Nemoj, Jorgen.
Jorgenova zdravica! Uzdravlje!
Zatvorili smo.
Zatvorili smo
U redu, kako mogu da vam pomognem?
Da li želiš da živiš? Nacistička svinjo.
Napuni.
Jaja, brašno, ulje, šećer... šta god.
Imaš li i pravu kafu za nas?
Da, lepe jabuke... i njih.
Je li prava čokolada? - Da.
Šta to radiš?
Što me dođavola teraš na ovo?
Misliš da kradem? Misliš da sam lopov? Kažeš da sam lopov?!
Izvini...
Hvala...
Zdravo, Jorgen. - Zdravo.
Pa, dolaziš kući kasno. - Da. - Zdravo, zlato.
De, vidi šta je tata doneo.
Nije li divno? - Hvala.
Tu je i... par haljina za tebe...
Ovo je za tebe. Trebalo bi da traje par dana.
Hvala.
Ana, idi i obuči pidžame. Doći ću da te ušuškam.
Joergen, imam nešto da ti kažem...
Upoznala sam nekog.
Slušaš li me?
Nije trebalo da se desi, ali se desilo.
Žao mi je...
Jorgen...
...nemoj.
Ko je on? - Nije važno. - Ali, ko je on?
Ne znaš ga. - Ko je?! Kaži mi, ko je?
Bojiš me se?
Zašto? Zašto me se plašiš? Pa, nikad ti nisam lagao.
Ubićeš ga.
Reci mi... - Ako kažem, ubićeš ga.
Zašto bih to rekla? - Zašto to kažeš? Zašto to kažeš?
Zašto? - Nije tačno. Nije tačno.
Volim te.
Gde si bio?
Ja sam... prošetao sam.
Hteo sam...
Mogu li da probam to? - Da.
Izvoli.
Efektniji je na pojedinačnoj paljbi.
Aksel pita da li želiš da ideš u Švedsku.
Da središ malo nerve. - Neka...
Reci mu da su mi nervi u redu. - Išao bih i ja, kao pratnja.
Dobro. - Hvala ti.
Mogli da prenesemo i u Japan. - A? - Kad najurimo Nemce.
Mogli bi ovo i u Japanu.
Plamen i Limun u Japanu? - Baš tako.
A posle toga? - Ko to zna?
Ne ovde. To nije za nas.
Moramo da idemo dalje.
Ustani!
Ustaj!
Diži se! Na noge! 'Ajde!
Za domovinu!
Nedavno, gestapo je pogubio troicu drugova.
Bob, Karl i učitelj Dagmarusis su pogubljeni.
Imamo informatora među nama, koji se preokrenuo.
Pre jedan sat, ćelija od osmorice je pogubljena.
Dagmarusisov kontakt kaže da ih je još ubijeno tokom noći. Hofman se sveti zbog Gilberta.
Komunisti su iskoristili šansu i sabotirali sindikat oružara. A Šalburg Korpus...
...bombardovao je gradsku pijacu.
Sve ukazuje da je to posledica, inforematora među nama.
Minutom ćutanja odaćemo počast našim palim drugovima.
Soren, jesi li bigamista?
Šta?
Deliš li krevet sa drugima? - Ne. Ne dođavola!
Zar bih to radio?
Bili su mi prijatelji. Bili smo zajedno u Finskoj.
Prijatelji izdaju prijatelje. - Je I' on? - Još ne znam. - Nikada to ne bih!
Šta se dogodilo u kafeu Lauritk?
Slavili smo... invaziju u Francuskoj.
Bili smo za šankom... ja, mali Medved i veliki Medved...
Okrenuli smo se i videli Boba, Karla i Braina, da stoje uz čoveka iz Gestapa.
Šta smo drugo mogli...
...sem da to prekinemo? - Šta ti kažeš?
Govori istinu. Drugim rečima, tako se dogodilo. Da... tako je.
U redu Soren, žao mi je. Razumeš to? - Da. Razumem to.
U redu je. - Treba mi vremena, ali ću sigurno naći informatora.
Vesterbro je u metežu. Zato, pritajite se.
A gde si dođavola ti bio?
Gde si ti bio, kada je počela pobuna 26. juna...
...kada je svima bilo dosta...
...kada su radili sve što mogu.
Kada se približavao...
...rat.
Do sada, 32-je ih je palo, a tek je počelo.
Komunisti se bore...
...mi, samo čekamo.
Zdravo, Keti.
Kako si ušao?
Danas mi je rođendan. - Šta onda? Da ti otpevam nešto?
Ne. Vodim te da jedemo nešto. - Ko te šalje? - Niko.
Hofman te je upravo bio pomenuo tebe...
...i podigao je nagradu za tvoju glavu na 20.000 kruna...
.. a ti si 'ladno provalio u moju sobu?
Jesi li normalan? - U redu. Shvatam. Idem.
Čuvaj se. Evo...
Šta si radila pre rata? - Svašta.
Čak sam bila i igračica. - Igračica?
Gde?
Pozorište Apolo.
Bilo je zabavno. Ništa posebno, ali zabavno.
I upoznala sam mnogo Ijudi. Tu sam upoznala i Vintera.
Vinter mi je mnogo pomogao.
Da mi mesto za stanovanje i posao. - On je dobar.
Tako misliš? - Da.
Zašto to radiš? - Šta?
Ubijaš toliko Ijudi.
Neko i to mora. - Zašto baš to?
A šta bi moglo drugo?
Otac me je poslao u nemačku 1940...
...da učim za kuvara.
Upravnik hotela je bio nacista. Šef je bio nacista...
Nekoliko konobara su bili nacisti... služio sam takve svaki dan.
Jedna od devojaka je bila jevrejka...
...ali to niko nije znao. Vešto je krila.
Šef je nekako saznao... prijavio je...
Bila je pretučena do smrti i pre nego što je policija došla.
Ne želim to ovde.
Sabotaže ničemu ne pomažu.
Jedino što se može je da se eliminišu...
...do poslednjeg.
Bila ti je prijateljica?
Šta je bilo sa njom?
Šta je sa tobom? - Ne znam... Rat mi dođe k'o opštanje, čini mi se.
Konačno mogu da uradim nešto kako treba.
Prestala sam da plešem i počela da radim za Vintera...
...da otvaram pisma, skupljam informacije, šaljem ih nazad...
Beše zabavno... ali sada je... drugačije.
Sve je sivo.
Sada želim samo jedno, da preživim.
Znaš šta ja mislim? Mislim da treba da krenemo odavde što pre.
Obećaj mi nešto...
Ne koristi me nikada kao izvor za informacije.
Ne pitaj me nikada za nešto tako.
Možeš li to? Obećavaš? - Da.
Nadajmo se samo da će rat nestati.
Što se ne izvučemo iz ovoga?
Samo kad bih mogla da odem, i da se nikad ne vratim.
Gde bi otišla?
U Štokholm.
Rat će potrajati...
...ali se ne plaši? - Da se ne plašim? - Ne?
Brinuću se za tebe.
Hoćeš li? - Da.
Moje ime je Joergen.
Imaš li trenutak vremena?
Kako se zoveš?
Morten. - Morten...
Savetovao bih ti da se dobro staraš o ženi i ćerki.
Da. - Imaš li posao?
Zaradjuješ li dobro? - Da.
Morten, budi dobar prema mojoj ćerci. Jako dobar prema njoj.
Ako čujem drugačije, ako čujem da nisi dobar prema njoj...
...vratiću se.
Je li to jasno? - Da.
Evo, kafa.
Nosiš šešir.
Dobro je.
Hofman sada nudi 20.000. - Znam. - Privlači svakoga. Pametan potez Hofmana.
Želeo bih naređenje da ga ubijem. - Nećeš ga dobiti.
Imam drugo za tebe. Našao sam krticu.
To je nažalost jedan od nas. Gđa Keti Selmer Sjoberg.
Odobrena je njena hitna likvidacija.
Grešiš. - Da li?
Znam je.
Ona je kurir. Bivša igračica... - Dosta. Znam sve o Keti. Ona je moj kurir.
Ona sve zna. Ako ne udarimo, prvi, udariće na nas.
Zašto onda nije izdala Benta?
Zašto Vasikoida, Carla i Braina, kada Brent vredi 20.000? - To pitaj Benta.
Dupli je agent. Nikome nije verna. Hofman je računao da je jaka...
...a ona je prevala, pevala, pevala, i sada je suviše duboko.
Hoćeš li da je ja?
Ne.
POVERLJIVO
Bent? Šta radiš ovde?
Došao si da me vidiš?
Sedi.
Za koga radiš?
Sa Vinterom, naravno. - Pokušaj opet.
Ko ti je rekao da me nacrtaš? - Niko. - Pa onda, zašto?
Mislila sam na tebe. Zato.
Zašto često ideš do Dagmarusisa? - Treba mi viza, za raznošenje pošte. Pogledaj.
Evo... - Za koga radiš? - Ne mogu da kažem. - Za koga radiš?
Radim za vojnu obaveštajnu službu. I radim za Vintera.
Ja samo prenosim dokumenta.
Ja radim drugačiji posao nego oni. - Ti si ih odala. Zašto?
Šta? - Zašto si ih odala?
Zašto si ih odala?
Zašto bih? - Koliko ćeš platiti? - Ko ti je to rekao? Je li Vinter?
Ta izdajica... Kakav prevrtač. - Pazi šta pričaš. Njega je postavio London.
Jeste ga postavio London. Ali, nisu ga hteli. - Kako? Dobija naredbe... - Da, ali nije čist.
Našlaa sam dosta o njemu. Da ti pokažem nešto...
Ovo je kopija ugovora koju su napravili Winter i Gilbert.
Imam kopije i u Štokholmu.
Winter je bio Gilbertov advokat dugo godina.
Zajedno su zaradili mnogo novaca. Zaista, mnogo novaca, Bent!
Vinter je shvatio da će to biti uzeto u obzir posle rata. Da se neće lako zaboraviti.
Gilbert je na kraju krajeva bio visoki SS oficir.
Posle rata, bi dakle, Vinter bi bio optužen za saradnju sa neprijateljem.
Ta bliska veza sa Seiboldinom ne bi mogla da se reši.
Otišao bi u zatvor. Trebao je da ih se otarasi, to je bio jedini način. Obojice...
...i Gilberta i Seiboldista.
I za to te koristi.
Ovo su falsifikati. - Nisu. Papiri su pravi. Nije ništa do gangster. Znam, i imam dokaz.
A sada treba i mene ubiti kao njih. - Bili su nemački špijuni.
Nemački špijuni? ne.
Gilbert i gđa Lorencen su bili u Nemačkom otporu.
Seibold je bio špijun. Ali je verovao, da ti nisi znao.
Gilbert je bio manipulator. Imao je čuvare iz Gestapa... - Nisu bili čuvari!
Gilbert je bio u kućnom pritvoru jer je imao nacističku optužnicu na vratu.
Ako je Hofman želeo da zaštiti Gilberta, onda bi ga držao blizu sebe.
Je li Hofman brinuo zbog ubistva Gilberta? Nije.
Učinio si mu uslugu. - A gđa Lorencen?
Gilbertova sekretarica. Znala je sve poslove sa Vinterom.
Bila je i čIan opozicije Hitleru.
Ali, iznad svega, bila je žena, zarobljena između dva muškarca.
A Vinter?
Da li je Vinter radio za Gestapo?
Nije. Pokušavao je da prikrije vlastite tragove.
Da li je Vinter tu? - Ne, nije. Vinter je odleteo u Štokholm. Svi su razotkriveni.
Moraš i ti da nestaneš.
Znaš šta? Bila je u pravu. Winter je pobegao.
Moraće da nas ubiju. Aksela nisu imenovali Britanci.
Svi koji su znali ubijeni su... - Ućuti. - Ostala je samo Keti.
Ubijali smo nevine... - Ućuti, dođavola! Upozoravam te...
Ja nisam ubijao nevine!
Ja sam ubio nemačkog oficira, a nemački oficir ne može da bude nevin.
Nije potrebno govoriti da je bio u otporu. A? Jesi li glup? Jesi li?
Oh, Vinter... Vinter! Šta sam mogao i da očekujem?
Živeo je život bogataša... Oni su pohlepni, i mnogo seru.
Trebao si i nju da ubiješ, kada si mogao.
Šta to pričaš? - Slušaj me! Jebe te u mozak. - Pazi se...
Zna ti pravo ime, jebe se sa tobom...
...i odjedanom u sve je upućena... - Umukni, jebem ti... - Rećiću što želim.
I ja, ne ubijam nevine. Je I' jasno to?
Što ne verujem?
Što ne videh? On je u Štokholmu... i biće, dok nas ne pronađe Gestapo.
Je li to fer?
Nije važno je li to fer ili nije. Rat je.
Sami ćemo izabrati naše ciljeve i potvrditi ih.
Hofman. - Da.
Dolaze... dolaze...
Idemo.
Polako! - Gde je? - Polako tamo! - Gde je? - Pozadi.
Plamen?
Imam predlog.
Odlaziš odavde ti, odlazim i ja, i poteru za tobom prekidam...
...ideš u Švedsku, i ostaješ do kraja rata. A sve ovo ovde, nikada se nije desilo.
Da li brineš o posledicama...
...ako likvidiraš šefa Gestapoa?
Da li želiš da preživiš rat? - Preživeću.
To bi me iznenadilo. Preživljavanje nije u tvom karakteru.
Ti si ili fanatik ili terorista. Oni uvek umiru.
Kaži mi...
...misliš li da išta možeš da promeniš svim tim tvojim ubistvima?
Ne shvataš da si samo oruđe, za nekoga sa mnogo manjim motivima?
U početku sam mislio da si ti odgovoran za sve te hrabre aktivnosti, jer si se držao po strani.
Ali, to je bio Winter. Kako možeš da ga prihvatiš ozbiljno, kada je tako nepouzdan?
A sada hoćeš da preuzmeš. Ljut i povređen, i šef Gestapoa mora da umre. A, zašto?
Šta će to promeniti?
Isti smo.
Ja volim Dansku.
Ti voliš Dansku.
Predivan pejzaž Severnog Zelanda.
Zašto ne bi sarađivali?
U pravu si. nacional-socijalizam je dobra ideja, ali ne ostvariva. Ima mnogo emocija.
Kao opčinjenost.
Vidiš šta je ta ideja donela svetu, ali mene treba shvatiti kao mogućnost.
Ja odbacujem svoje ideje, i želim da preživim. A želim takođe, i da ti preživiš.
Šta kažeš?
Ja razumem.
Dobro.
Onda na tri.
Jedan...
...dva.
Dolazi policija, ili gore po tebe, nemački vojnici.
Hoćeš li da ostane, dok te ne opkole?
Šta se desilo?
Da li si primio moju poruku? - Da.
Nisi došao sam. - Nisi ni ti. - Da, to je Speks. Ne veruje ti.
Imam poruku, i sačekaću odgovor.
Sastanak je u Štokholmu prekosutra u 10.
Šta hoće? - Ne znam.
Ko će doći? - Speks, i neko iz Oslobodilačkog veća, i Vinter.
Aksel? - Da... Mora da je poludeo.
Ja neću da idem. - Trebao bi.
Trebao bi da ideš i čuješ šta imaju da kažu. To je važno.
Zamoljena sam da budem ta, koja će ti reći.
Želela sam da te vidim. Da znam da si dobro.
Dobro sam.
Reći ću da ćeš ići.
Dobro došli. - Radite za Vintera? - Ne nego za vojsku. Bolje plaćaju.
Bojim se da ćemo morati da vam konfiskujemo "opremu. "
Čast mi je.
Ja predstavljam Oslobodilačko veće, Zovu me Raven.
Znaš Speksa, i Aksel Vintera.
Policijski zamenik je ovde ispred američke vojske.
Interesantno.
Počeo bih sastanak dobrim vestima. Na putu smo da postignemo dogovor...
...u pregovorima sa Nemcima. Da konačno stavimo tačku na ustanak.
To je velika pobeda za narod. Policijski čas će biti ukinut...
...Šalburg korpus povučen. - Pod uslovom, da se obe strane pridržavaju primirja.
Da li si me čuo?
Da li su svi svesni šta je Policijski zamenik uradio?
Naredio nam je da likvidiramo nevine Ijude.
Stare prijatelje. Šteta je ogromna. - Šta, dovraga, govoriš?
Ko je uradio više da se Danska raspozna kao saveznička snaga? - Stani.
Koje prijatelje, Plamen? - Gilbert, iz nemačkog otpora...
...Keti Selmer, Danskog kurira... - Nemački otpor?
Ah, moj dečko... Saveznici ne priznaju nemački otpor.
On ne postoji. - Nije tačno. Situacija gđe Selmer je bila greška i već je bilo objašnjeno.
Jednostavno, bila je greška...
Greška... Izvinite, greška?!
I za minut kada budem pucao u tebe...
...to će biti greška.
Slažemo li se sa tim?
Ja...
...divim ti se, Plamen.
Ali... rat može biti zbunjujući, kao što znaš.
Svakakve vrste informacija, se prikupljaju odasvud...
Razumno je...
...ostati smiren.
Veće ne zna za likvidaciju nevinih, pa uz vašu dozvolu...
...da nastavimo sastanak.
Jesi li komunist, Faurčou? - Nisam. - Imaš li neku ulogu?
Kako bi se osećao, da formiramo komisiju.
Komandovaćeš sa 10.000 Ijudi, koji čekaju u grupama u Kopenhagenu. Rang: kapetan.
Kapetan. To bi bio, Bent. Razmisli.
Borćeš se uz Engleze, ukoliko Nemci budu pružili otpor...
...ili ćeš se boriti protiv Crvene Armije, ako oni dođu prvi.
To je pitanje očuvanja demokratije, i voleli bi da iskoristimo tvoje ime.
Moje ime? Kako ćete iskoristite moje ime? - Potrebni su nam heroji.
Heroji o kojima će se pričati u školama i sastancima, heroji za javne govore i mase...
...prenoseći nesebičnu prirodu požrtvovanosti pokreta otpora.
A vas obojica, oboje ste primer za to.
A Jorgen? - Drugi po komandi. Poručnik.
Šta si ti? - Kapetan.
Onda i ja hoću da budem kapetan.
Ne, hvala. - Više nećemo tolerisati vaše akcije nasumičnog nasilja. Ne prihvatljivo je.
U vreme rata ubijaju se protivnici.
Hoću Hofmana. A onda ćemo razgovor sa Komisijom. - Ne dolazi u obzir.
Poštujem tvoju poziciju. Ali, Hofman...
Ništa dobro to doneti neće. - Videćemo. - Imamo i drugih načina da te sprečimo.
Izvinjavam se zbog Speksa. To nije razmatrano.
Ova dokumenta sadrže ime informatora u vašoj organizaciji.
Gde idemoo? - U Aserbo. - Uzmi... kao dokaz naše dobre volje.
Imate li njegovu slika? - Nemamo. Samo ime i adresu.
Moram da pišam. - Da, moram i ja.
Žao mi je.
I šta sada? - Sada idem da se sretnem sa ocem.
Prošlo je dugo vremena? - 3 godine.
Čekaj ovde.
Zdravo, tata.
Čašu vina?
Zašto si došao ovde? - Da vidim oca, vidim šta radi.
Pa, da ne krijemo ništa. Šta želiš?
Imaš dosta nemačkih gostiju. - Gosti biraju hotel, a ne obrnuto.
Čujem da Hofman često odsed ovde. - Šef Gestapa?
Ne bih mogu reći. - Voleo bih da razgovaramo.
Čuo sam da je Ijubazan čovek... i intelegentan. - Nacistički ubica.
Da, to je.
Oduvek ti se dopadaju? - Oni?
Obožavam im kulturu, i divne stvari koje su razvijali, da. Ali, nijh... ne.
Rat mora da je razočaranje za tebe. - Zar me ne slušaš?
Samo pokušavam da zaradim za život.
Suviše si mlad da razumeš. A sa tvojom prošlošću i intelegencijom...
...mogao si više da postigneš nego ubijajući Ijude.
Ali, postao si heroj.
Slušaj...
...želiš li dobro meni i tvojim komunističkim prijateljima...
...i obećaš da nećeš ubiti Hofmana ovde u hotelu...
...rećiću ti sve što znam. Je li dogovoreno?
Hofman je došao ovde sa porodicom... i svojom Ijubavnicom.
I sa četiri telohranitelja, koja su uz njega sve vreme.
Rekli su mi za njegov dolazak, u poslednjem trenutku.
Vojna obaveštajna je tražila da mu se približim. Samo sledim naređenja.
"Draga Keti, hvala za noćas. Ti si očaravajuća. "
"Tvoje šale me usrećuju. "
"Tvoj, Karl Heinz. " Oslovljava te po imenu.
Tu se ne radi o nama.
Ovo je veće. Moj posao zahteva žrtve. Tražili su i to radim. - Tražili su i sa mnom da spavaš?
Ne. Narvno da nisu.
Mi smo se prosto desili. - Stvarno?
Slušaj me... Hofman mi neće ništa.
Ti si obeležen!
Razumeš?
Sada mi kaži mi koja kola koristi on, a koja koristi njegovo obezbeđenje...
...i registraciju automobila. - Ne. Ne pitaj me za to. Obećao si...
...da nećeš ništa da pitaš, Bent.
Obećao si.
Bent... volim te. To neće nikome pomoći, Bent... nikome.
Ako ti kažem...
...hoćeš li poći sa mnom u Štokholm?
Ka budemo u Štokholmu, nikada se nećemo vratiti.
Obećaj mi to?
Obećaj mi?
Ranije je koristio crni Opel-Kadet. Registarske tablice: 23345.
Zadnjih nedelja, veliki Mercedes: 44193.
Ruta se ne može predvideti.
Ponekad, ide sporednim pitevima, ponekad Vigorslavaiem.
Nije Hofman.
Oh, ne!
Sine, bićeš u redu... bićeš u redu, ne plaši se, bićeš u redu.
Bićeš u redu!
"Dragi Bent, Hofman zna za mene. "
"Idem u Štokholm. Nadam se i verujem da ćeš doći zamnom. "
Umro je.
Gledao me je... Držao sam ga u naručju, a on me je samo gledao...
Izgledalo je kao da hoće da kaže nešto...
...ali nije mogao.
Umro je pre nego što smo stigli.
Imaš li još uvek policijske uniforme? - Da.
Idemo u Dagmarnus, da posetimo Hofmana. Moramo...
Nikada nećemo ući, a i da uđemo, nećemo izaći.
Hajde, hajde, hajde!
Sledeći! Hajde, sledeći!
Prokletstvo...
...trebali smo već da stignemo.
Stani! Stani! Zaustavi kola! Hajde! - Izađi iz automobila! - Ne čuješ! - Iz Kola!
Na zemlju! Brzo!
U vozilo! - Diži ga!
Polazi! Brže!
Brže tamo! - Hajde, brže! Keći se! Brže!
Požuri tamo! Ne vuci se!
Ovu dvojicu na kraj. Ovi su zadnji! Uza zid!
Uz zid! Raširi noge i ne mrdaj!
Šta se dešava? - Sakupljaju nas... Poslaće nas u koncentracioni logor.
Imaš li tu mali Brauning? - Tu je. A ti - Da.
Slušaj, kad skočim na ogradu, ti idi na drugu stranu.
Vidimo se, Bent.
Nazad na liniju!
Zovite ambulantu! Sklanjaj ga odavde! Odmah!
Vode!
Vode! Tamo... vode...
Vode... - Vozač požuri!
Vode... - Daj mu tu vodu!
Vode... - Voda je iza police!
ČARLOTENLUND, SEVRNO OD KOPENHAGENA - OKTOBAR 1944.
Kako se osećaš?
Dobro sam. Šteta što sam morao da dobijem metak, da bih bio zaključan sa tobom.
Tako...
Ja sam..
Idem u zatvor, Mari. - Zatvor?
Ne misli tako. - Ne, ne, ne...
Moram da idem u zatvor za ono što sam uradio...
...kada se sve ovo završi.
Znaš li šta sam uradio?
Ne.
Biće dobro.
Vratiću se sutra.
Pazi se.
Idi u podrum.
Diži se! Odmah!
Otvori! Čuje te li! Otvaraj!
Otvaraj!
Plamen?
Čuješ li me, Plamen? Pričaj sa mnom! Donesi mleko! Brzo!
Prekini!
Šta mislite da to radite? Zar nemate poštovanja?
Pokrijte ih. - Da, gdine. Razumem.
Ovo je nagrada od 20.000 kruna. Naplatićeš je sutra.
Našli smo pismo u njegovoj kući.
Za tebe je.
"Sećaš li se kada su došli?"
"Sećaš se, 9. aprila?"
"Verujem da se sećaš. Svi se sećamo. "
"Mislim, i mislim, bez obzira šta kažu... "
"... da nisi jedna od njih... da nisi kao oni. "
"Gde ćemo posle ovoga? Kad će se završiti?"
"Ne znam. "
"Možemo li se vratiti nazad?"
"Možemo li ići napred?"
"Možda. "
"Možda ne. "
"Danas, ja sam samo Plamen. "
POSLE OSLOBOĐENJA, PLAMEN I LIMUN SU DOBILI DRŽAVNU SAHRANU.
SAHRANJENI SU U KOVČEZIMA, JEDAN UZ DRUGOG.
NEKOLIKO MESECI KASNIJE, PLAMENOV OTAC JE UMRO.
1951, LIMUN JE ODLIKOVAN AMERIČKOM MEDALJOM SLOBODE.
PRIMILA GA JE NJEGOVA MAJKA.
PLAMEN JE DOBIO ISTO ODLIKOVANJE.
BODIL JE POBEGLA U ŠVEDSKU, I DOBILA ĆERKU, LONE.
POSLE OSLOBOĐENJA, PRESELILA SE U KUĆU U BLIZINI KOPENHAGENA...
...GDE SU ONA I ĆERKA ŽIVELE SAME, DUGO GODINA.
LIMUNOVA SUDBINA JE ZAPEČATILA JE NJEGOVU PORODICU MNOGO PRE.
POSLE PLAMENOVE SMRTI, KETI SELMER SE PRESELILA U ŠTOKHOLM.
KASNIJE SE PRESELILA U MAJORKU, GDE JE UMRLA SREDINOM 90-ih.
NIKADA NIJE GOVORILA O PLAMENU.